Az lant dícsérete

Gyüljetek Urak, lantom éneklésére
Jöjjetek az nagy Fri dicséretére
Lovagoknak sarja, az zarándokok vére
Az nőknek bálványa, becsületnek kése!

Léha, galád, lelketlen ellen
Nem állhat melléd ököl sem jellem
S ha ostorotok mégis a közelben csattan
Fri mellettünk áll ez igazságos harcban!

Az kardja éles mint legélesebb szabja
Útunkat köztetek egyenesre szabja
Mellettünk áll hát becsület s erény
Nem te halsz hát utoljára csalfa, vak remény!

Ha nem félitek még az nagy erejét
Félitek majd  agyának az velejét
Majd ha fegyvere testeteken áttolul
Verseket szaval, s haldokló agyatok okul,

még megismeri az múzsák szépségét
az versben,  feledve régmült életét,
s meg sem nyekken, már a haldokló galád,
kit az Frinek kardja jár át...

Térdeljetek imához Urak, szólnak az harangok
Csillagok ragyognak, s ti itt álltok alattok'
Dicséret hangja szólaljon, pendüljön a lant,
Glória fénye kisérje odafönt, s alant

Ne feledjétek nevét figyeljen a jövő,
Késelő Fri Villon! Ím itt jön Ö!

Edgar Alan Chili